Rusijos moterys su ašaromis išlydi savo vyrus ir meilužius į karą, o pastarieji pakeliui masiškai girtauja ir net girdo juos vežančius autobusų vairuotojus. Prisigėrę ir pasimuša. Oficialusis Kyjivas jiems tiesia pagalbos ranką, nenorintiems mirti už Putiną pataria – ką reikėtų daryti.
Tuo metu okupuotose Ukrainos teritorijose prasideda Kremliaus parodija – pseudoreferendumai dėl prisijungimo prie Rusijos.
Rusai važiuoja kariauti Ukrainoje. Girtut girtutėliai:
„Antras iš viso užmigo…“
„Man įpilk! – Duokite operatoriui… – Operatoriui! – Įpilkite operatoriui, vaikinai!“
Geria ir keleiviai, ir juos į karą vežantis vairuotojas. Jei degtinės nepritrūks – šiuos mobilizuotus rusus į maišus teks krauti dar nė nepasiekus fronto: „Tu mus atgal ir parveši. – Mes tau įpilsim. – Aš už, vaikinai. Su jumis po pergalės po stikliuką.“
Tai puikus rusų mentaliteto ir Rusijos realybės atspindys: „Ko važiuojam? Nežinia, kur visi važiuojam. – Visi važiuojam ten, kur reikia…“
Nežino nei ko važiuoja, nei kur… bet važiuoja, nes pila. Ir veža: „Vienas čia, kitas čia. Viskas normaliai. Autobusas…“
Ir prisigėrę pradeda kariauti nė nepasiekę fronto. Vienus veža autobusais. Kitus traukiniais: „Kiek daug žmonių palydi du vagonus su mobilizuotais…“
O Jakutijoje į karą vietinį vyrą išlydi net per jo gimtadienį: „Pasveikinkime Akijevą Adžaną su gimtadieniu. Jį šiandien siunčiame į karinę tarnybą.“
Kremlius akivaizdžiai į karą išties siunčia daugiausia vyrus iš Rusijos pakraščių. Pavyzdžiui, pirmieji autobusai su patrankų mėsa iš Dagestano:
„Jūs naktį skambinate… – Netrukdykite. – Kaip netrukdyti? Jūs pasibeldėte. Prisistatykite. Jūs mane naktį pažadinote…“, – naktį šaukimus daugiabutyje dalina buriatams.
„Mano draugas 15 m. gyvena Rusijoje. Užvakar jis pagaliau gavo Rusijos pilietybę. O vakar paskelbė mobilizaciją…“
„Jau insultas. Dar neatvažiavom, jau insultas…“
Amerikiečių Karo tyrimų institutas skelbia, kad mobilizacija Rusijoje akivaizdžiai etniškai neproporcinga. Putinas pirmiausiai atsikrato tų, kas gyvena toliau nuo jo aukso rūmų ir kelia mažesnę grėsmę režimui.
„Žinome tikras nuotaikas Rusijos regionuose. Matome, kad žmonės Dagestane, Buriatijoje, kitose respublikose ir Rusijos srityse – supranta, kad juos tiesiog metė. Pasiuntė mirti“, – kalba Ukrainos prezidentas Volodymyras Zelenskis.
Arčiau sostinės – patrankų mėsą vilioti sunkiau. Reikia daugiau grasinimų ir gudravimo. Maskvoje šaukimus įteikia prie išėjimo iš metro. Ten rusai reiškia daugiau pretenzijų ir aiškina, kodėl jų neturėjo šaukti: „Prašom. Niekada netarnavau, nebuvau šauktinis, neturiu karinės specialybės.“
Bet jau dabar aišku, kad Putinas į karą siunčia ir jokios karinės patirties neturinčius rusus. Ir, vargu, ar juos dorai paruoš. Pirmieji vaizdai iš poligono Sibirceve, Primorsko krašte: „Kur einame nežinia. Bet einame.“
Tai pats Rusijos užkaboris netoli Šiaurės Korėjos. Ukrainiečiai stengiasi paaiškinti rusams, kodėl į Ukrainą geriau nevažiuoti. Rodo vagonus–šaldiklius, su okupantų kūnais.
„Čia 21 m. šauktiniai; vyresni kariai; lakūnas, kuris katapultavosi, bet jam tai nepadėjo; vyras su dviem laikrodžiais – turbūt marodierius. Važiuokite toliau, vaikinai, tai jūsų pasirinkimas. Štai taip viskas baigsis.“
Volodymyras Zelenskis mobilizuotiems rusams oficialiai siūlo išeitį. Ir žada padėti.
„55 tūkst. rusų mirė šiame kare per pusę metų. Dešimtys tūkstančių sužeisti, suluošinti. Norite daugiau? Ne? Tuomet protestuokite. Kovokite. Bėkite. Arba pasiduokite Ukrainos nelaisvėn. Tai jūsų išgyvenimo variantai“, – sako V. Zelenskis.
Ir rusai bėga. Kamštis dabar prie įvažiavimo į Kazachstaną. Ir Suomija skelbia, kad kol sienos rusams dar neuždarytos – jų srautas didėja. Per dieną į Suomiją įvažiuoja nebe trys tūkstančiai rusų, kaip iki mobilizacijos, o 7 tūkst. Rusijos ir Sakartvelo pasienyje taip pat milžiniški kamščiai. Rusų pasieniečiai, panašu, jau gavo nurodymą išleisti kuo mažiau sprunkančių:
„Sienos kirtimas užtruko 12 val. – Kodėl taip ilgai? Kame problema? – Nežinau. Atrodo kažkaip lėtai praleido rusų pasieniečiai…“
Kremlius ir toliau meluoja, neva rusai nuo karo nesprunka. O okupantų moralę bando kelti Maskvos statytinis Kryme.
„Įstatymai galioja visiems. Šiandien mano sūnus buvo pašauktas. Ryte jau išvažiavo į padalinį“, – sako Maskvos statytinis Kryme Sergei Aksionov.
Gal Aksionovo sūnui ir teks kariauti, nes Ukraina neabejotinai ateis atsiimti Krymo. Bet tikrai ne sūnums tokių Putino draugų kaip Lavrovas – skleidžiantis įžūlų melą.
„Ukraina galutinai tapo totalitarine nacistine valstybe. Kur be atsakomybės nepaisoma tarptautinės humanitarinės teisės“, – teigia Rusijos užsienio reikalų ministras Sergejus Lavrovas.
Pasinaudojęs proga skleisti propagandą JT, Lavrovas po savo kalbos tiesiog išėjo iš salės.
„Jis išėjo iš salės. Ir tai nestebina. Nemanau, kad Lavrovas nori klausytis šios tarybos pasmerkimo“, – sako britų atstovas JT James Cleverly.
„Pastebėjau, kad rusų diplomatai sprunka beveik taip pat staigiai, kaip ir rusų kariai…“, – kalba Ukrainos užsienio reikalų ministras Dmytro Kuleba.
Okupantų kariai ne tik sprunka, bet ir padeda filmuoti propagandinius filmus: „Šiandien pas mus tikra šventė, galima sakyti…“
Maskvos kariauna okupuotame Luhanske balsuoja pseudo-referendume dėl prisijungimo prie Rusijos. Šiandien Kremliaus surežisuotas balsavimo spektaklis prasideda ir Donecko, Chersono ir Zaporižios okupuotose teritorijose. Kremliaus statytiniai neabejotinai pasakys savo vadui Putinui, kad nori į Rusiją. Ypač Donbase, kur po 2014-ųjų liko gyventi daugiausia tik Putiną garbinantys žmogeliai.
O šiemet okupuotose žemėse Ukrainos pietuose žmonės šiandien nepabijojo ir protestuoti: „Snigurivkos žemė visada buvo Ukrainos. Buvo ir bus Ukrainos. Į Rusiją niekada nenorėjome ir nenorėsime.“
Pseudo-balsavimas pseudo-referendumuose vyksta ir pačioje Rusijoje, kur gyvena Putiną mylintys ukrainiečiai. Pseudoreferendumai vyks visą savaitgalį ir iki pat antradienio.